Filmen bygger på de händelser och personer i motståndsrörelsen-
-som startade upproret i Warszawas getto 1943.
Synkad av: Don_Miguelo Till SysterYster
Vilken rackarunge...
Warszawa, Polen 1939
Tyskland invaderar Polen 1 september, 1939
Kazik, säg nåt...
Vi måste härifrån!
Hjälp mig...
September 1939 - Polen kapitulerar efter knappt en månads kamp
Tyskarna tvångsförflyttar de 350 000 judarna i Warszawa till ett getto
Den ariska delen av Warszawa
Inga jäkla judar i min kö. Brödet är till polackerna på den ariska sidan.
Gå till din sida - gå till gettot.
-Jag har tjänstgjort i polska armén. -En slagskämpe...?
Mordechai Anielewicz? Ni ska anmäla er till en arbetsstyrka. Följ med.
-Arbetsstyrka - var då? -Än sen? Alla judar ska anmäla sig.
-Och vad ska man ha på sig...? -Ingen spydighet. Klä på er och kom.
-Det är väl ingen tysk arbetsstyrka? -Jag varnar er...
-Jag arbetar bara för mitt eget folk. -Sätt fart nu!
En judisk polis som sviker sina egna... Det är skäl nog att döda dig!
Men jag frågar mig; kan en man med moral-
-bibehålla sin moral i en omoralisk värld? Vad anser du om det?
Försvinn ut innan jag skadar dig.
-Varför flyttar det hit så många? -Var glad för brödet bara, Tosia.
Vad händer nu?
Nej...låt bli...
Vilka svin. De låter judisk polis göra skitjobbet, utom när de vill roa sig.
-Besegra folket genom splittring... -Vad ska ske härnäst?
-Kazik, vad gör du med en sån bil? -Kör den, ser du väl.
-Har du stulit den? -Men, Mordechai...
-Varför stjäla nåt jag får ha ändå? -Vad håller du på med nu?
Jag är Adam Czerniakows chaufför.
-Judiska rådets ordförande? -Det är honom jag ska hämta.
-Ordna så att vi får träffa honom. -Då riskerar jag chaufförsjobbet.
Annars hjälper du ju tyskarna. Vill du hjälpa fienden?
Det är värre att inte ha mat till familjen.
Visst, vi kan strunta i hur den judiska polisen agerar...
Vi vill väl inte att Kazik ska mista jobbet.
-Kazik... -Lycka till.
Mira har kontakt med sympatisörer som kan få ut studerande ur Polen.
Men det måste ske direkt. Vad tycker du?
Om de kan få komma till Palestina, så ta chansen direkt.
-Du har rätt. Önska mig lycka till. -Lycka till.
Mordechai...
-Ni har inte rätt att ta med pojkarna. -Alla judar, 12-60 år, ska arbeta.
-Har ni sett deras papper? -Vem är ni?
Yitzhak Zuckerman, deras lärare. Se här, de är befriade från tvångsarbete.
Minsann...? I dag arbetar alla, Zuckerman.
Se till att Zuckerman också får möjlighet att arbeta.
Vi har hört att vi kanske får åka till Palestina snart. Vet du nåt om det?
Jag måste ge mig av direkt i dag, men jag ska snart bemöta det ryktet.
Nån som minns vad dagens ämne var? Hjälp mig, jag har glömt bort det.
Handlade det inte om moral?
Kan en person med moral bibehålla sin moral i en omoralisk värld?
Det ämnet kan du jobba med, va? Bra.
Dagens ämne: kan en man utan moral bibehålla sin moral...
...den första träffen?
-Allt är ordnat fram till gränsen. -Mira...
-Men du måste ta dig över själv. -Och...?
Om du hittar en säker väg ut...
...och återvänder välbehållen, väntar en belöning.
Vad då för belöning?
Kanske att dina drömmar går i uppfyllelse...
Att du får se hur dina elever får öknen att blomstra och bli bördig.
Inget mer? Ska jag utsätta mig för sån fara...
Kanske evig tacksamhet från ditt folk-
-och en viss person i synnerhet...
-Vem? -Nån som står dig nära.
Tacksamhet i form av...?
Och om jag hittar två säkra vägar ut?
Alla judar i Warszawa tvingas bära armbindel på höger arm
Ta av dig armbindeln nu.
Gå nu.
Var försiktig nu.
Alla judar som vistas illegalt på den ariska sidan avrättas
-Följ floden. Där borta är gränsen. -Är det långt?
Nej. Du når fram till ett gömställe före kvällen. De vet att du kommer.
Du ska betala mig nu.
-Tusen tack. -Lycka till.
Adam Czerniakow, Judiska rådets ordförande
Försök köra förbi dem.
Hur fick du jobbet som min chaufför?
Er andre chaufför togs till en arbetsbataljon.
Och de lät mig ersätta honom.
Kazik... Stjäl inte bilen nu.
Czerniakow... En SS-trupp under löjtnant Müllers befäl-
-offrade många timmar på att bränna ner den judiska synagogan-
-då den befanns ha sanitära brister.
Angående de som hålls som gisslan i Pawiak - ni fick papperen i går.
Det gick åt 30 liter tändvätska som Judiska rådet bör stå för.
-20 zloty litern - 600 zloty. -Det ska ni få.
Angående det andra, 23 personer har gripits - kvinnor, barn...
-För att en polsk polis fick stryk. -Papperen...här, ja.
Distriktskommissarie Auerswald...
Jag är utsedd att tillgodose 350 000 personers behov.
Det är omöjligt under rådande omständigheter-
-så jag ber att få avgå som Judiska rådets ordförande.
Det vore oklokt.
Bötessumman för varje fånge är 10 000 zloty.
Om Judiska rådet vill betala summan, 230 000 zloty-
-ska det ske senast klockan 18.00 i morgon.
Bäst ni sätter fart då, Czerniakow.
Stopp! Vad gömmer du där?
Det doftar gott. Det är godare med marmelad på, men...smaka!
-Försvinn nu. -Min far är sjuk, han måste ha det.
Måste...?
Snälla...
Tosia...
-Försvinn nu. -Kom, Tosia.
-Hur gick det, mamma? -Ingen fara...
Det är farligt att ge sig ut så där.
Hej, kära du.
-Kom, Rachel. -Pappa...
Vi ska sälja några böcker. Men inte dina älsklingsböcker.
-Några till, tror jag. -Vill du ha en filt till - är du varm?
-Det får ni inte. -Pappa...
Jag ska behålla dina älsklingsböcker. Vi får bröd i stället.
Din mor tror inte att jag vet att hon syr åt rika polska damer.
Se till att hon är försiktig där ute. Det är farligt.
-Tala inte om för henne att jag vet. -Jag lovar.
-Vi måste skynda oss, Rachel. -Jag lovar.
-Var försiktig på andra sidan. -Ja då.
Tänd ett sabbatsljus nu.
-Ursäkta att jag är sen. -Har ni hört lösenkravet?
Ja, hemskt...
Era mannar får prata med gisslans släktingar - om de kan bidra med nåt.
-Hur lång tid har vi på oss? -Till klockan sex i morgon kväll.
I 38 år har jag haft den på fingret.
-Varsågod... -Lägg den i kuvertet, fru Rochon.
Du får säkert hem min David. Det är en fin pojke.
De skulle låtit honom vara. Du är också en fin pojke.
-Din mor måste vara stolt, Calel. -Adjö.
Här är ringen ni ville se.
Här är pengarna som polischef Szerynskis mannar fått in.
-Är det allt? -Ja.
-Har du räknat dem två gånger? -Nej! Tre gånger.
-För lite... Det fattas 80 000 zloty. -Jag vet! Klockan är redan fyra.
-Varför ringer inte Szerynski? -Han gör så gott han kan.
Får jag tala med rabbin Lebowicz.
Kom...
Ursäkta att jag säger det, men det här är inget ställe för en rabbin.
Kazik...
Herr Asher... Det är brukligt att vi visar att vi älskar Gud...
-...genom goda gärningar. -Det är sant.
-Och då kan vi få Guds välsignelse. -Också sant.
I dag har ni ett lysande tillfälle att kunna visa er kärlek till Gud-
-och helst då före klockan sex...
Herr Czerniakow...
Jag vill tacka er för att ni gett mig möjligheten att få Guds välsignelse.
Men tar ni nånsin med rabbinen till min klubb igen-
-då dödar jag er. Var så säker.
-Kommissarie Auerswald! -Han är inte här.
Det gäller gisslan, tidsfristen gick ut 1 8.00.
Han har blivit kallad till viktiga möten i Berlin.
-Vem för befälet då? -Stå inte så nära. Jag ber er!
Vem för befälet? Jag ska betala - vi hade en tidsfrist.
Det vet jag ingenting om.
-Nån måste veta. Vem sköter det? -Bort! Jag vill inte ha era sjukdomar.
Här är betalningen. Ring Pawiakfängelset och säg det.
-Pawiak, sa ni? -Ja, de 23 där.
Jag såg nåt om det... Här, ja.
''På order av kommissariatet avrättades 23 fångar i förmiddags... ''
-''...för brott mot polska folket. '' -Nej...
De hade inte begått några brott...
Det var helt oskyldiga människor...barn! Ni väntar ju barn.
-Visste ni att där fanns barn? -Jag vet inget om det där.
Vill ni diskutera det med kommissarien kommer han på torsdag.
-Ni är ju själv med barn...? -Jag har svarat er. Ni kan gå nu.
Klockan tio i förmiddags avrättades de 23 som gripits-
-på order av kommissariatet. Jag beklagar...
Hur länge har du varit här nu? I sex månader?
Så du vägrar att berätta vilka dina kamrater är?
Jag kanske måste vara bestämdare.
Det lyckades ju.
-4 000 har dött av svält och tyfus. -Befolkningen i gettot minskar...
Tyskarna ransonerar kaloriintaget. Tyskarna får 2613-
-polackerna 699, judarna 184.
Auerswald kräver att Judiska rådet står för kostnaderna för gettomuren.
Jag vill bara tala om att jag inte tror att vår situation...är hopplös.
Jag tror att om vi bara är starka och aktiva...
...måste de väl snart visa lite sunt förnuft igen.
Vi måste uthärda.
Vänta, får jag se vad du har innanför rocken!
-Jag har inget bröd. Låt mig vara! -Jag har pengar.
Nej! Ge mig brödet.
-Yitzhak...du ser ut som skit. -Tack.
Men du såg ju inget vidare ut innan.
Lugn, han klarar sig.
Jag har med mig en sak till dig - en present från min resa.
Det ska bli fler, hoppas jag. Här...om du skulle råka illa ut igen.
Du och jag ska stoppa det här.
Vi har redan börjat organisera en hemlig motståndsrörelse.
-Är Bund med oss? -Inte riktigt.
Vi har ont om tid. Vi har startat egna soppkök, egen skola, egna sjukhus.
Vårt eget samhälle - omgivet av en tegelmur.
Jag har inte lyckats ordna ett möte med Czerniakow, han vägrar.
Vägrar...?
Jag ser honom inte, gör du?
Hans bil står där bredvid polischefen och pesten Calel Wasser. Han kommer.
Vad fick dig att överge din fina bil och bli motståndsman?
Det finns inget bättre sätt att träffa kvinnor på just nu.
En riktig idealist, alltså.
Där är han.
Ursäkta... Så ni vägrar att träffa min vän?
Säg mig, min avhoppade chaufför, vem är det jag vägrar träffa?
Mordechai Anielewicz.
Professor Ringelblums historieintresserade vän.
Även intresserad av att skydda vårt folk.
Hjälper då flygblad, hemliga möten och att motarbeta tyskarna?
Vi måste slå tillbaka på alla sätt.
Och den tyska doktrinen om gemensamt ansvar...?
Att spotta dem i ansiktet resulterar i att fler oskyldiga judar får lida.
De lider ändå! Folk dör dagligen av sjukdom och svält.
-Vill ni resonera sansat med dem? -Ja. Jag försöker minimera skadorna.
Det försöker vi också. Ge oss en chans. Ge oss lite pengar och stöd.
Romantiska drömmar som kommer att bli er död. Jag stödjer det inte.
Och ni borde ha nåt på huvudet, ni kan få lunginflammation. Adjö.
Fem, sex, sju, åtta...
Plié... Och sträck ut.
Relevé... Ner.
Grand plié.
De har gått.
Kusten är klar. - De har gått.
-Vad sa Czerniakow? -Att han inte stödjer oss nu.
-Senare, då? -Då ska vi inte ge oss lika lätt.
Vi kanske kan ses vid Kopernikus- statyn i kväll och diskutera mer.
Vi har många saker att prata om. Vi måste ha fler kvinnliga kurirer-
-som inte har så judiskt utseende.
-Varför inte män...? -De klarar inte en kroppsvisitering.
Vi är ju omskurna.
Pappa? Du tycker att det är riskfyllt, men jag har färskt bröd åt dig.
Pappa...?
Jag har bröd åt dig...!
Doktor Janus Korczaks barnhem och skola i Warszawagettot
-Blir det bra här, då? -Ja.
För du kan bo hos mig, det vet du.
-Du känner dig tryggare här, va? -Ja.
Ute på gatorna är jag rädd, och om de griper dig har jag ingen.
Du har tänkt över det hör jag.
Gå till klassen nu.
-Är det det här barnet, Tosia? -Ja.
Var hon på begravningsplatsen? Och du kan inte ta hand om henne?
-Jag har ingenting. -Barnet mår inte bra.
-Fru Linder, kan vi ta ett barn till? -Nej, det går inte.
Vi kan inte ta oss an ett barn till. Men vi har väl inget val...
Du ska få träffa min familj.
-Min fru, Elza. -Angenämt.
Det här är Calel Wasser, en av våra bästa unga poliser. Vår dotter, Inga.
Ni får prata med varann ifred.
Han fick just rapport om att de dödat alla i byn där dina föräldrar bor.
Ryktet säger att Gestapo erbjudit er utresa till Palestina?
Det är inget rykte, det är sant. Jag avböjde.
Tack för att ni hjälpt oss få in pengar.
-Jag önskar jag kunde göra mer. -Ni får så gärna göra mer.
-Hetsa inte upp dig nu - jag pratar. -Du pratar...
Herr ordförande, har ni fått vår begäran?
-Ja, ni vill köpa vapen. -Vad säger rådet?
-De vet om det. -Och?
-Ni vill köpa vapen - och sen? -Det gäller judarnas heder.
Judarnas heder... Så en far som gömmer sin son gör inget hedervärt?
En rabbin som undervisar sin son gör inget hedervärt.
En mor som tar hand om sitt barn gör inget hedervärt.
För er finns hedern i pipan på ett vapen.
Ni pratar om judarnas heder, jag pratar om judiskt ansvar.
Men kommer rådet att stödja motståndsrörelsen?
Nej, de är emot - för ert eget bästa.
-Har ni hört om massavrättningarna? -Det är inga rykten, det är sant!
Utanför Chelmno gasade man ihjäl tusentals judar i täckta lastbilar.
Jag vet, för mina föräldrar var bland dem.
Jag beklagar.
Världens största arméer har inte lyckats besegra nazisterna.
Varför skulle en handfull outbildade judar med vapen lyckas bättre?
Så vi ska bara lämna vårt folks öde i tyskarnas händer?
Mödrarna försökte skydda sina barn mot gasen.
De spädbarn som levde tog tyskarna och slog emot träd. Räcker det...?
-Det är inte det det gäller. -Jo!
-Då gör vi väl bara honnör då. -Honnör? För vad...?
Era anhängare, ert fotfolk... De är där, i paraden.
Hedervärt...herr ordförande.
Sluta! Det här är en olaglig samman- komst! Ni ska återvända hem genast.
Är detta nödvändigt? Varför skulle vår musikafton vara kränkande?
Då får vi sluta för i dag. Kom i morgon-
-då vi ska hylla Richard Wagner. God kväll.
-Du, juden... Spela lite för oss. -Vi fick just order om att gå hem.
Nu ger jag order. Spela nåt nu.
Spela nåt, du.
Ta deras bössor, Kazik.
Jag beklagar att din vän dog.
-Vad fan sysslade du med? -Jag hämnades ett mord.
-Tyskarna kommer att ge igen. -De gör vad de vill ändå.
Så handlar inte en ansvarsfull motståndsrörelse!
Du får inte agera så impulsivt. Vi måste planera det vi gör.
Jag är trött på att vänta, och passivt se på. Jag vägrar!
Vi är inte passiva! Men försiktiga.
Vi måste få vapen från polska mot- ståndsrörelsen. Arie behöver hjälp.
-Tar du hand om min syster? -Ja då. Ge dig av nu.
-Vad är det här...? -Är ni Judiska rådets ordförande?
Doktor Fritz Hippler från propagandakontoret.
Under Goebbels ledning ska vi dokumentera det judiska livet här.
-Och vad ska jag göra? -Sitt ner och gör det ni brukar.
-Vad är det här? -Det ser bättre ut så.
Jag vill inte ha den här.
Prata på nu, och gör det ni brukar göra.
Sätt er ner är ni snäll. Är vi klara? Kamera... Börja.
-Börja prata. -Adam...?
Vet du om att du har en stor kandelaber på skrivbordet?
Prata på.
-Och att det droppar stearin på allt? -Jag ser det.
Varför har du en stor kandelaber där om det droppar stearin på allting?
-Den står där för att det ser bra ut. -Stopp, stopp, stopp...ursäkta lite...
Ljuset är fel. Han här har en perfekt judenäsa, och den syns inte.
Det talas om deportering och att folk dödas i läger.
Det är bara prat...rykten. Jag kan försäkra er om att det inte är sant.
Kan ni inta era platser igen, tack...
Kan ni sätta er ner igen?
Det var bättre.
En sak bara...
Ni är alldeles för stilla.
Judar brukar gestikulera rätt mycket när de pratar - gör det.
Så här...stora gester.
Ni också. Bra! Så där, ja...bra.
Kamera... Börja prata och gestikulera.
Adam? Vet du att det står en stor kandelaber på ditt skrivbord?
Ja, Nathan, och jag är medveten om vad som försiggår...
DEN EVIGE JUDEN
Typiskt judiskt är att dölja sitt ursprung i ickejudars sällskap.
Hör ni - jobba snabbare!
Råttor för alltid med sig förödelse, sjukdomar och pest-
-precis som judarna gör bland mänskligheten.
Detta är en komplott av en sjuk, svekfull, förgiftad ras-
-mot de ariska folken och dess morallagar.
-Tack, Marek. -Se glada ut, men arbeta snabbare!
Kom ihåg - arbete ger frihet.
Här är två arbetstillstånd. Hör på - de korten kan bli er räddning.
Alla judar oavsett kön och ålder-
-med vissa undantag, ska deporteras till arbetsläger österut kl. 16.
I dag ska ni skicka iväg de första 6 000.
Det är minimiantalet per dag.
-Och barnen på barnhemmen? -Oavsett kön och ålder. Ni hörde!
Löjtnant, jag är Adam Czerniakow, Judiska rådets ordförande.
Jag har fått försäkringar från högsta nivå när det gäller barnen.
Jag förväntar mig att man står fast vid det.
Skriv på här.
Det tänker jag inte göra.
Herr Czerniakow, om deporteringarna hindras, av er eller ert folk-
-lär det bli förödande följder.
Massdeporteringarna till Treblinka börjar 22 juli 1942
Detta är ett angrepp mot judarnas existens. Så vad ska vi göra-
-sitta och vänta på nästa slag från fiienden?
Ska vi krypa ihop inombords så att slagen gör mindre ont?
Ska vi vända oss mot Gud och be om Messias hjälp?
Kommer du? Jag tror inte det. Så vad gör vi?
Vi ska använda våra händer-
-våra hjärtan, våra liv och vår död - och kämpa.
Kan ni inte slåss, så fly. Kan ni inte fly, göm er. Men gör motstånd.
-Mamma, visa dem arbetstillstånden! -De brydde sig inte om dem!
Jag vill följa med er!
Jag vill följa med er...
Vi som vill göra motstånd måste samarbeta, dela vapen, information...
Vi måste till Warszawa.
Vi måste iväg...genast.
De har bett mig döda barnen med mina bara händer. Det kan jag inte.
Undertecknat Adam Czerniakow.
Glöm inte era dagböcker. Ni får gott om tid till att skriva ner era tankar.
Vi skulle ju få 1 5 minuter på oss. Den tiden tänker vi ta!
När vi kommer till lägret ska vi få se de allra vackraste tallar och björkar.
Och om det finns vackra träd - vad kommer vi att se då?
-Fåglar! -Fåglar, ja. Och mer?
-Harar? -Bra... Och...?
-Ekorrar. -Bra, Leon. Många ekorrar...
Vi får inte glömma flaggan.
Och många äventyr väntar oss där! Ett, två, tre...
Låt dem inte få veta att du är rädd.
Har dina vänner i Bund kontakt med järnvägsarbetarna?
-Kan du ta dig ur gettot igen? -Jag kan försöka.
Följ efter tågen. Och låt oss veta vart de åker.
Ett, två, tre...
Där uppe skiner solen och ler ner mot barnen! Ett, två, tre...
Jag har kommit ifrån min fru och mina barn. Kan jag få leta upp dem?
-Gå ombord. -Snälla...ta de här, de är värdefulla.
-En minut bara, jag ber er! -Gå ombord.
Gå ombord!
Doktor Korczak, vad gör ni här? Ni har ju fått dispens.
-Men barnen då? -De måste gå ombord.
-Då följer jag med. -Det tillåter jag inte.
Då får ni döda mig här inför barnen.
Låt mig få stanna hos er, låt mig slippa följa med!
Jag vill stanna hos er! Låt dem inte få ta mig!
Vad är det - vart ska vi?
De vill ha arbetare, men inga handikappade.
-Det är din enda chans. - Syster! -Fort, innan vakterna är tillbaka!
-Det är din enda chans. -Men jag är balettdansös.
Bit ihop nu, Clara.
Gina har förts till ett läger.
Zygmunt har kommit tillbaka från Treblinka.
Zygmunt, det är Mordechai. Kan du berätta vad du såg?
Zygmunt...ta dig samman, och berätta.
Barn och kvinnor i tusental gasades ihjäl i duschar...
De kan dölja allt, men inte stanken av de döda.
Här är en karta över dödslägret - Treblinka.
Folk bad för sina liv inför det här avskummet!
Jag vill se deras blod på mina händer...
Vi vet att Adam Czerniakow har begått självmord.
Vi vet att 300 000 Warszawajudar har skickats till ett dödsläger-
-eller mördats på annat vis.
När deporteringarna upphört tar de nya tag. Då ska vi inte ge oss.
Vi ska svara med väpnat motstånd!
Nu måste vi få bort förrädare, skaffa vapen, göra en plan-
-och låta dem som är kvar i gettot veta att vi kan slå ner fienden nu!
När äntligen alla judiska grupper enats med ett gemensamt mål.
Kanske kan vi rädda liv och döda några tyskar, men en sak lovar jag:
Vi ska behålla vår heder om vi så lever eller dör.
Vår judiska heder.
Jag skäms över...
...vad jag varit delaktig i. Jag är utbildad jurist.
Jag ville rädda min familj och överleva som alla andra.
-Nu skäms jag över uniformen... -Med all rätt. Sluta grina nu.
Jag litar inte på honom.
-Ge honom ett uppdrag. -Jag litar inte på honom!
Ge honom ett uppdrag, sen avgör vi. Zachariah kan bevaka honom.
Sviker han oss avrättar vi honom, som andra som uppträtt barbariskt.
Lyckas han, kan han ha sin uniform. Bra med en polis på vår sida.
Du ska ta dig in på ariska sidan och smuggla över vapen hit. Gör du det?
-Ja. -Hon har ingen familj kvar längre.
Det är en Treblinkakarta. Ge den till vår kurir, den måste till England.
Ser du vad ditt nya namn är?
-Viatia. -Viatia Savitska.
Du ska gömma kartan i skon.
Vi går bara ut och skjuter så många vi kan!
Ingen sån hjältedöd - varför göra det så lätt för dem?
Vi ska vänta, så att vi får ihop mer vapen och kan öva.
Vi måste fly genom skogen och bilda en större organisation utanför.
Vi tar oss aldrig ut, vi blir förrådda. De slaktar oss allihop.
Vi tar dem som gisslan-
-och låter dem lyssna på hög tysk folkmusik tills de ger sig.
Varje dag som det är lugnt här ska vi utnyttja till att förbereda anfallet.
Vi måste få ut vårt budskap till vår polis, Judiska rådet, folk i gettot-
-och till nazisterna. Det måste ske nu, de måste få vetskap om oss.
Om vi så förbrukar alla våra vapen - då får vi bara be en bön.
- Om vad? - Att Tosia får ut kartan.
Och att hon och Arie lyckas smuggla in mer vapen.
Du där! Gå in i vaktkuren.
Seså, gå in i vaktkuren!
-Arbetsplats? -Schmidts gjuteri.
-Var? -Chmielna 2.
Ge mig din kappa och klänning.
Och så resten.
De här också?
Och skorna.
Skorna, sa jag.
Vill du att jag ska använda den här?
Den andra. Den andra!
En jude har flytt, vi måste ta honom genast!
Klä på dig och ge dig av. Fort.
-Vart ska du? -Till arbetet. Jag blev visiterad.
Hallå, juden - vad säljer du i dag?
Viatia, det är Kazik.
Kunde inte komma nära gettoporten, så jag följde efter lastbilen. Kom...
-Utpressare...vi måste skratta. -Skratta?
Ja, judar tittar ner, ser sorgsna ut och viker undan med blicken.
Utpressarna märker rädsla direkt. Så kan du skratta? Försök igen.
Så här...
Jag sa ''sover'', inte ''fåren''!
Bra...öva på.
Han bestod provet.
Du ska uppsöka din chef, Szerynski. Kan du göra det?
-Ja. -Bra.
-Den har legat i skon ett par dagar. -Det ger den karaktär.
lnser du att den här kartan kommer att gå med kurir ända till Churchill?
Den och en del andra papper ska få de allierade att ge oss vapen-
-så att vi kan bomba de tyska tågen och även dödslägren. Förstår du nu?
Ja.
Kom nu!
Jag har ett meddelande från Judiska motståndsrörelsen.
För förräderi och samarbete med fienden-
-har en domstol av ert eget folk dömt er till döden. Adjö.
-Är det för tungt? -Nej, men om jag tappar nåt?
-Du ska nog inte tappa dynamit. -Men om nåt ramlar ut?
Inget får ramla ut. Några stötar gör inget.
-Bra jobbat. -Bra, Calel.
Välkommen, Calel.
-Välkommen i familjen. -Nu kan tyskarna komma.
Vänta, damen!
ZOB - Judiska motståndsrörelsens huvudkvarter inne i gettot
Ett skott - en tysk. Slösa inga skott. Första raden ner på knä...
-Tosia... -Viatia.
-Du är bland vänner här. -Sikta och skjut!
-Tosia kommer med presenter. -I rättan tid. Bra, när får vi mer?
Arie sa att det kommer en ny sändning snart. Han tar in dem själv.
Sikta först, det är viktigt. Nästan lika viktigt som att skjuta.
Frania...
Marek, se vad Tosia kommer med.
En god regel är att aldrig klappa bombtillverkaren på axeln.
Vad har du för nåt?
Dynamit - utmärkt. Jag behöver kaliumklorat också.
-Och...flaskor. Kan du ordna det? -Jag ska försöka.
-Och jag behöver nya lungor. -Marek jobbade på sjukhuslabbet.
Det här är roligare. Nåt mer vi behöver?
-Mer vapen, bara. -Mer...
Ni är arresterade! Lägg ner bomberna och gå till omlastningsplatsen.
Heil Skitler!
Heil Hitler!
Uppskattningsvis är det bara 30 000-40 000 kvar nu.
Jag är besviken, överste Von Sammern. Det är så många.
De har saboterat våra fabriker, anfallit våra soldater...se! En till.
-Är vi överens, Von Sammern? -Absolut.
Då kommer vi fram här, visst? Kazik?
-Vem är flickan med pistolen? -Deborah Baron.
-Hon jobbar med Marek och Gutman. -Vilket sammanträffande.
Jag borde också placeras i borstfabriken. Eller hur?
De har blockerat oss. Vi är omringade.
Mordechai, vi är omringade.
Kom an, då! Ta hit vapnen och ammunitionen!
-Ni vet vad ni ska göra. -Marek, det här har du väntat på!
-Glöm inte ammunitionen. -Kom nu, Clara.
In i ledet!
Här uppe finns det judar!
-Var? -Där inne.
Ut!
Se upp!